//Ha elengedsz, maradok//
*Türelmesen hallgatja végig lánya minden szavát. Nem szól közbe, megvárja, míg minden mondandójának és minden kérdésének a végére ér. Nem válaszol rögtön, sőt, kifejezetten hosszan tűnődik, míg végül a teázóasztalra pillant, és egy elegáns mozdulattal mutatja Mai-nak, hogy foglaljon helyett, pont ugyanúgy, ahogy az előző alkalommal, csak ezúttal nem bántani, hanem segíteni akarja.*
- Foglalj helyet, kérlek! *Ő is így tesz.* Elmagyarázom, és meg fogod érteni. *A szokásos beszélgetés előtti rituáléja szerint tölt is a teából két csészébe, az egyiket magához veszi, belekortyol a forrón gőzölgő italba, visszahelyezi a csészét a tálcára, felnéz Mai-ra, ha közben helyet foglalt, és így szól.*
- Először is hadd szögezzem le, hogy ezzel az egésszel egyáltalán nem célom kínozni téged. A lényeg az, hogy míg te már fel vagy készülve arra, hogy ezt tudd, ő még nincs. Gondolom már tudod, hogy az ő elméje mennyire labilis, ahogy azt is tudod, hogy milyen sors jutott szerencsétlennek. Azt most ne feszegessük, hogy kinek a hibájából történt mindez így, de azt is tudnod kell, hogy mindenkit hibáztat azért, ami vele történt. Az apját, az anyját, mindenkit. Most én kérdezek tőled. Szerinted mi történne, ha megtudná, hogy van egy féltestvére?
*A válaszadás előtt tart egy pici hatásszünetet, de nem várja meg, míg Mai felel, hanem folytatja.*
- Hirtelen téged is hibáztatna, még akkor is, ha egyáltalán nem tehetsz semmiről, mert te sem tudtál erről. Azzal pedig örökre elveszítenél mindenféle kontrollt felette. Most tudod, hogy mit csinálsz, de ha megtudná, hogy a testvére vagy, akkor már teljesen mindegy volna, hogy mit csinálsz. Amikor azt mondtam, hogy beláthatatlan következményei lesznek annak, ha elmondod, nem magamra céloztam. Általa várhatók beláthatatlan következmények. Ezt akarjuk elkerülni, ezzel megvédve téged, engem, őt és mindenki mást is a környezetében.
*A jégkék szemeket fürkészi, jeleket keresve benne, hogy érti-e a másik, amit mond neki. Mai valóban jól bánik mások elméjével, de a tapasztalat még hiányzik belőle. Ezért is magyaráz most neki ilyen készségesen.*
- Neked elmondtam a titkot, mert tudom, hogy te képes vagy felkészíteni őt arra, hogy egy napon majd megtudhassa az igazságot. Ez a nap azonban még nagyon messze van. Addig is vigyázz rá, hogy ne csinálhasson semmi meggondolatlanságot! MINDEN eszközt bevethetsz.
*Sóhajt egyet, majd hosszabb szünetet tartva néz bele ismét mélyen Mai szemeibe, ezzel jelezve, hogy mondandója végére ért, és most már szólhat, ha szeretne.*